- Puha! Hvordan gør du det? - Det er let. Nu skal I se.
- Vi må ikke ryge. - Man skal ikke inhalere.
Drengene elsker det. Prøv selv.
Cathy! Hvad laver du?
Gå ind i mit omklædningsrum, piger. Tak.
Det her siger jeg til din mor.
Hold jer væk fra den pige. I behøver ikke at være uhøflige.
I siger bare pænt godmorgen og går videre.
Det er vel nok sødt, Mamacita.
Jeg vil have kalv i aften, Michael.
Mamacita, du havde vist lyst til lever.
Ja, med løg.
Og fiskefingre til jer piger?
Kan vi få en steak?
Sikke hurtigt, de vokser.
To oksefilet, Michael. Meget blodige. Tak.
Mor, må vi tale sløjferne af? Alle stirrer på os!
Det er ikke derfor, de stirrer.
Miss Joan, før jeg glemmer det...
- Hvad er det? - Kortet til miss Christina.
Hun har premiere på sit stykke i morgen aften.
Nej, jeg tror ikke, jeg vil sende noget.
Tror du måske, at min mor sendte blomster til mig?
Jeg tjente til mit eget ophold som 12-årig ved at skrubbe toiletter.
Klagede jeg? Overhovedet ikke.
Forventede jeg kort og blomster? Aldrig.
Det hærdede mig og gjorde mig ambitiøs.
Nej, vi venter og ser, hvordan anmeldelserne bliver.
Så kan vi tænke på blomster.
I må godt gå ud på toilettet og tage sløjferne af, hvis I vil.
Men ikke noget med at ugle håret.
- Tak, mor. - Tak, mor.
Giv mig det.
Giv mig det, Mamacita. Og en pen.
JEG ER STOLT AF DIG, MIN SKAT DIN KÆRE MOR
Her er er anden- og tredjevalget til naboens datter.
De ser ikke nær så godt ud.
Hende her kommer fra "Wagon Train".
Hun ser ud til at have trukket toget.
Problemet var jo, at den første så for godt ud.
- Hvem ser for godt ud? - Tony Curtis. Så jeg afviser ham.
- Jeg skal tale med Bob. - Du kan få ham. Halvdelen af ham.
Det er bedst at være ligefrem i disse sager.
Det var skønt i fredags, men det må ikke ske igen.
Jeg er virkelig glad for, at du siger det.
Jeg så på Harriet i morges og tænkte netop det.
- Du har ret. Jeg er helt enig. - Godt.
Du havde måske ikke behøvet at samtykke helt så ivrigt.
- Hvad er det for noget? - Kanonføde.
Afløsere for hende, som du og Crawford tvang mig til at fyre.
- Her er de reviderede sider, far. - Tak.
Adelle, sikke en professionel ung dame.
- Kan du lide det? - I høj grad! Jeg lærer meget.
- Du gør et godt stykke arbejde. - Tak, miss Davis.
Bette, du skal ikke rose hende. Du lovede at være hård mod hende.
- Jeg beundrer dit familiefirma. - Hele byen er bygget på nepotisme.
Det er sandt. Min datter kan måske blive naboens datter.
- Der er ingen dum idé. - Det var for sjov.
B.D. har den rette alder og er tilstrækkeligt næsvis.
- Hun er ikke skuespiller. - Men det er hendes mor.
Hun må da slægte dig en lille smule på.
Du siger, at hun ikke forstår dig, og hvordan du knokler for hende.
Lad hende dog prøve det selv.
Hvad siger Crawford til det? Hun har jo en skuespillerdatter.
Christina er for gammel til rollen.
Hun er adopteret. Måske har hun talent.
Ja!
Jeg burde have ventet med det her, Bette -
- men jeg kan ikke arbejde i dag, hvis jeg ikke letter mit hjerte.
- Det handler om B.D. - Jeg ville tale med dig senere.
Har hun sagt noget? Jeg var ikke uvenlig, blot bestemt.
- Hvad taler du om? - Din datter fordærvede tvillingerne.
Jeg tog dem i at ryge.
Jeg har bedt hende undgå dine unger, og hun må ikke ryge.
Måske kan du holde hende i lidt strammere tøjler.
Lad mig spørge dig om noget.
Dine piger er som to veldresserede hunde.
- Hvad er din hemmelighed? - Hemmelighed?
Tja... jeg har altid været streng med disciplinen.
Nogle synes måske nok, at jeg har været lidt for streng -
- især med mine første to børn, Christina og Christopher.
Hvis man giver børn en opgave, får de noget at fokusere på.
Så får de en følelse af at have opnået noget og af at have ansvar.
Mine tvillinger elsker for eksempel at sy og at lave mad.
Det er en god ide. Crawfish...
Skal vi tage et par drinks efter arbejde i dag?
- Du og jeg? - Jeg giver.
Fint.
- Luk døren. - Hvad?
- Døren. - Skal jeg lukke den?
Nå... jeg ville bare takke dig.
- Takke mig? For hvad? - For dit råd.
B.D. skal arbejde på filmen. Bob vil have, at hun spiller naboens datter.
Jaså?
Javel. Det var derfor, du inviterede mig ud.
Du var bange for, at jeg ville lave en scene.
Jeg ved, hvad du synes om mig, Bette.
Jeg ved, hvad du synes om mig som mor.
Hvis jeg virker overbeskyttende eller lidt for bekymret -
- så skyldes det, at min egen mor blæste på, om jeg var i live.
Hun smed mig ud som et par gamle sko.
Hun sendte mig på klosterskole, da jeg var 12.
- Hun ville måske beskytte din dyd. - Nej, nej...
Hun vidste, at det var for sent.
Mistede du din uskyld, da du var 12?
Jeg var 11.
Hold da op! For mig var det ikke aktuelt, før jeg blev 25 -
- og så ventede jeg endda til den skide bryllupsrejse.
I den ørkenvandring, min barndom var -
- var jeg taknemlig for enhver påskønnelse.
Hvem var den heldige dreng?
Mors anden mand, Henry Cassin.
Han var en vidunderlig mand, som jeg holdt meget af.
Vi kaldte ham far Cassin, men han var ikke min rigtige far.
Vi var ikke i familie, så det var ikke incest.
Han var venlig og forsigtig, og han elskede mig. Jeg forførte ham.
Du var kun et barn.
Din mor burde have smidt ham ud.
Ja, måske, men jeg var glad for at komme væk derfra.
Nonnerne var ikke nær så brutale som min mor.
Nonnerne lærte mig en hel del, som jeg bruger den dag i dag.
Disciplin og vigtigheden af renlighed og orden.
Da min far forlod os, blev vi også sendt på kostskole.
Ikke hos nonnerne, men hos puritanerne.
Masser af frisk luft, ingen elektricitet, nøgenbadning i sneen.
Jeg elskede det. Det hærdede mig.
Det var svært at være væk fra min mor, men hun skulle jo arbejde.
Og hun arbejdede hårdt, til vi blev genforenet.
Siden forlod hun aldrig min side, så længe hun levede.
Hun... hun døde sidste år.
- Savner du hende? - Ja...
Jeg tror, at hun var min eneste rigtige, kvindelige ven.
Så har du været heldig.
Hør her... Vi behøver ikke at være bedsteveninder, bare allierede.
Vi ønsker begge det samme. At filmen skal få succes.
Det bliver den takket være dig. Du får snart den Oscar.
Jeg er for gammel til at tænke på priser.
Selv det var næsten overbevisende.
Jeg mener det, Lucille.
Jeg vil støtte filmen, selv om det så også betyder, at jeg støtter dig.
- Du burde ikke skrive artiklen. - Hold nu op. Vi har en strategi.
Hvis du vil stjæle filmen, må du holde fast ved den.
- Hun vil forstå, at det var mig. - Hvordan?
Alle og enhver kan have klaget over hendes dårlige kropslugt.
Men ingen arbejder så tæt på hende. Hun gennemskuer det.
Det var pokkers! Joan Crawford er ved at få kolde fødder.
Jeg tror faktisk, at jeg begynder at forstå hende lidt.
Hun er en enlig mor i Hollywood.
Du kan nok ikke forstå, hvor svært det kan være, Hedda.
Jeg kunne da også have købt mig en bunke snotunger.
Men hvorfor skulle jeg det? Byen er allerede fuld af dem.
Du behøver ikke være ond.
Husk på det, når hun får en Oscar som bedste skuespillerinde.
Du sagde, at han kom fra Broadway. Det gør han ikke. San Diego!
Ja, The Old Globe. Han er Shakespeare-skuespiller.
Hans Falstaff er sikkert meget omtalt i Tijuana.
- Se dog på ham! - Han spiser, fordi han er nervøs.
- Giv ham nu en chance. - Ingen er så nervøs.
- "Hej, mor!" - Du skal ikke lyde så glad.
Du ser en dårlig Crawford-film. Du er fraværende. Prøv igen.
Er det ikke rart at bryde brød med fremmede?
Jo, bestemt. Undskyld mig.
Er det ikke bedre, hvis jeg bare tager tallerkenen fra hende?
Værsgo. Jeg er ikke sulten.
Alle tiders reaktion! Så ville Jane nok også reagere -
- forbløffet over Edwins manerer.
"Er han en sofistikeret kunstner eller en vulgær gris?"
- Det opdager hun sikkert snart. - Ja.
Så hører man lyden fra fjernsynet:
"Når din hund bjæffer, skal du give ham Iliad."
Så siger jeg til fjernsynet: "Hold kæft!"
Nu taler du igen.
Når du hører lyden, går du op til Blanche.
Du bliver hernede, Victor. Okay?
"Hvorfor ser vi hende aldrig? Vi har været naboer i et halvt år -
- men jeg har kun set den fede søster valse rundt."
Er du klar? Signal!
- Vil De have mig undskyldt? - Naturligvis.
- Du kan lide ham. - Jeg kan lide talent.
"Julie siger, at søsteren er mærkelig. Har du tænkt på det?"
"Nej, det har jeg ikke."
Du er dygtig.
Det er som at få en pony af mor.
Jeg er forfærdelig, er jeg ikke?
Du bliver bedre.
Ja!
Jeg har talt med Hopper. Hun vil have en kommentar til en historie.
Hvilken historie?
Bette... Bette!
- Hvor er din rullestol? - På scenen. Hvorfor?
Du får snart brug for den! Du har sagt til Hopper -
- at du får en Oscar for hovedrollen, og jeg for birollen.
- Det var din idé. - Hvad? Er du vanvittig?
Hun havde drukket en del, men hun virkede oprigtig.
Du sagde, at priser ikke betød noget, og at du ville støtte mig.
Tolkede du det, som om jeg vil give dig hovedrollen?
Jeg opfattede det som en kollegial handling. Du har jo to Oscars.
Bed Hopper om at skrive det her: Jeg deler ikke en skid med dig.
Og en ting til: Jeg bliver den første, der får tre Oscars.
Hvilket jeg allerede burde have, for jeg blev snydt i 1950.
Det var ikke pænt sagt om Judy Hollidays præstation.
Hun vandt automatisk.
Den mær til Anne Baxter kom over i min kategori, og vi delte stemmerne.
I modsætning til "Eva" har vi begge hovedroller i denne film.
Hvorfor skændes I om Oscaruddelingen? Filmen er ikke færdig.
Kan vi ikke koncentrere os? I kan begge to få succes!
- I denne by? Er du vanvittig? - Rend mig, Bob.
Det var Gloria Swanson, der blev snydt i 1950, ikke dig, din sæk!
Tja, det ser ud til, at du alligevel instruerer endnu en krigsfilm.
Godmorgen, Frank. Har du haft en afslappende weekend?
Mamacita, er mandage ikke bare vidunderlige?
Godmorgen!
Det bliver fandeme en lang uge.
Vis den samme energi, Bette.
Du smækker døren op og farer hen til Blanche.
Du skynder dig hen til sengen og løsner hendes bånd -
- løfter hende op og slæber hende hen til døren.
Joan, Blanche er besvimet. Lig helt stille. Du er ren dødvægt.
Ja, det må du nok sige.
Godt, så prøver vi.
- Kamera! - Kamera ruller!
Og... værsgo!
Blanche... Blanche!
Du... Du må... hjælpe mig.
Vi må af sted.
Kom nu, Blanche... Blanche! Kom nu!
Cut!
Vi gør det igen.
- Undskyld. Jeg er så kilden. - Pyt, vi begynder forfra.
- Er du klar? - Hold tungen lige i munden. Om igen!
- Kameraet kører! - Værsgo!
- Cut! - Undskyld.
- Det må være alt støvet. - Start forfra!
Cut! Undskyld. Behøver hun at stå der?
Hun er ikke instruktør. Hvorfor står hun der?
Hvis jeg var instruktør, ville jeg kræve, at du tog scenen om.
Bette, lad nu være!
Kamera!
Er du klar, Bette? Værsgo!
Det ansigt... Lige op i kameraet.
- Det er virkelig en skrækfilm. - Tak!
Vi begynder forfra. Måske bliver det rigtigt denne gang.
Nu bliver det godt.
Det var rart at høre. Du skal jo slet ikke gøre noget.
- Kamera! - Action!
Hvad fanden er der nu? Cut!
- Jeg ved, hvad du prøver at gøre. - Jeg prøver ikke at gøre noget.
Jeg mener det, Jane!
Cut!
Cut! Vi går videre.
Joan, du skal være med.
- Av for helvede! - Cut!
- Kom du noget til? - Det var med vilje!
- Jeg rørte hende knap nok. - Står du bare der, din dumme skid?
Fik du det?
Hjælp mig!
Cut!
Hold da kæft! Skaf mig en kiropraktor.
- Hvad er der? - Av! Rør mig ikke!
- Kan vi gøre det igen? - Tager du gas på mig? Aldrig!
Det må være forfærdeligt.
Julie siger, at søsteren er mærkelig.
- Jeg krummer tæer. - Så slemt er det ikke, Bette.
Vær ikke nedladende. Hun er elendig.
Sig det som en almindelig sætning. Som om du bare snakker.
Sådan her?
Prøv med lidt mindre... Begynd forfra.
Okay. Fra begyndelsen?
- Hun kan tale uden for billedet. - Det er jo bare en lille rolle.
- Hun burde have det at vide. - Hun er smuk.
- Men hun er ikke skuespiller. - Nej, det er hun ikke.
Forestil dig, at du taler med din bedste ven.
Skriv B.D. Merrill, ikke Davis.
Det hedder hun. Han adopterede hende.
Julie siger, at søsteren er mærkelig. Har du tænkt på det?
Du godeste. Hvad skal jeg dog sige til hende?
Hun er dit barn. Du er nødt til at lyve for hende.
Får de aldrig besøg? Det må være frygteligt!
Jeg synes, at du er rigtig dygtig.
- Det betyder rigtig meget. - Ja, alle homoseksuelle elsker mig.
Det er sandt. Gør det igen.
Godt.
- "Sikke et hul!" - Fantastisk!
Det er beundringsværdigt, at du har taget min stamme til dig.
Jeg vidste, at jeg var slået igennem, da kvindeimitatorerne spillede mig.
Du efterlader dig en stor arv.
Det eneste, man rigtig efterlader sig, er børn.
Ikke alle bliver forældre, men vi er alle nogens barn.
Elsker din mor dig? Støtter hun dig?
Mor har altid været... meget støttende.
Godt. Vi skal elske børnene for enhver pris. Som min Margot.
Hvem er Margot?
Min yngste datter. Vi adopterede hende som spæd.
Da hun var tre, stod det klart, at hun ikke var som andre børn.
- Hun var mentalt handikappet. - Åh... det er jeg ked af.
Hun får alt, hvad hun behøver, på en specialskole i Maine.
Og det er ikke billigt.
Jeg laver den her film for at kunne betale skolepengene.
- Mor, kan vi gennemgå replikkerne? - Jeg arbejder med mr. Buono.
- Jamen, jeg skal filme i morgen. - Så burde du ligge i din seng.
- Jeg vil gerne gøre det godt. - Du gør sikkert dit bedste.
Godnat.
Nå, side 75...
Piger? Mor er hjemme!
Piger?
De er her ikke. Sommerlejren startede i dag. To uger.
Nå, ja... Jeg kan også lige så godt vænne mig til det.
- Til sommerlejren? - Nej, til det her.
At komme hjem til denne forfærdelige stilhed.
De fortjener stilhed. Børn er hårdt arbejde.
Når arbejdet er gjort, er stilheden en belønning.
Belønning?
Noget af det, jeg elskede mest ved at få børn, var -
- at uanset hvad jeg gjorde, om jeg indspillede en film -
- eller var ude til en sammenkomst i mit dengang så hektiske liv -
- så kom jeg altid hjem -
- til en vidunderlig larm og glæde.
Sådan er det nok for udearbejdende kvinder. Måske for alle kvinder.
En dag vågner man op og indser...
...at man ikke har nogen ægtemand, og ens karriere er slut.
Børnene er blevet voksne og fløjet fra reden.
Og alt, hvad man har tilbage, er sig selv.
Ja, kvinderne overlever mændene, og børnene flytter. Væn Dem til det.
Åh, Mamacita...
Jeg elsker din germanske pragmatisme.
Du har ret. Det er ikke tragisk. Det er bare et nyt kapitel.
Selv om man er alene, behøver man ikke føle sig ensom.
Jeg må acceptere forandringerne og lære at nyde mig selv.
Okay. Godnat.
Vi overgiver os!
Hvad siger I, Nevada?
En sandwich mere?
Smid våbnet!
Tak, Mamacita.
- Jeg vil høre alt snavset. - Du må nøjes med sand.
Hun er svær at holde ud inde i studiet -
- men så skulle du se hende i dagslys. Det er frygteligt!
- Coca-Cola, Bob? - Du er en slem pige, Bette.
- Hvor er dronningen af Saba? - Til omklædning. Hun kommer.
Alle de år med alkoholmisbrug har sat deres spor.
Der er 38 grader, og hun er beruset.
Hun er så uprofessionel! Hun ville ikke have en mobil garderobe -
- men insisterede på at blive kørt til et motel -
- mens resten af os ventede på hende i den bagende hede.
Skandaløst!
Det er varmt, Mamacita. Sørg for at have mit vand parat.
Hvilket vand?
- Joan! - Bob!
Joan, godmorgen! Nu skal du se, hvor du skal dø.
Jeg må tilbage til omklædningen, men jeg kommer snart.
- Kan vi ikke lige øve scenen først? - Hent chaufføren.
Jeg kommer straks.
Godt, at hun skal ligge ned hele dagen.
For hende var det bare en dag på stranden.
Men jeg skulle trække på nogle meget mørke følelser.
Det krævede stor dygtighed af mig at få det til at føles virkeligt.
Du er så professionel!
Dem nægter jeg at falde ned på. Jeg er ikke nogen stuntman.
Og jeg fik ingen støtte, hverken af instruktøren eller medspilleren.
Den egoistiske mær!
Cut!
Tag den igen, Ernie. Zoom ind.
- Nej, Joan... - Hvad er der?
- Bliv der. Vi skifter bare objektiv. - Jeg er straks tilbage.
Lyset er snart væk.
Strammere.
- Er det ikke for stramt? - Det skal være lige.
- Kan det ikke blive strammere? - Det er allerede for meget.
Ti stille! Bind det nu bare, for guds skyld.
- Er det mig, eller bliver hun yngre? - Ser du det først nu?
Hver gang hun går i omklædningen, bliver hun fem år yngre.
Lad os nu få det overstået.
Det var min store scene. Tilståelsen på dødslejet.
Jeg vidste, at hun ville prøve at stjæle den.
Rulle med insektøjnene eller noget for at tiltrække sig opmærksomhed.
Værsgo!
Jane, jeg... jeg er døende.
Tiden er ved at løbe ud. Du er nødt til at høre på mig.
Jeg har fået dig til at spilde hele dit liv.
Hun ser alt for godt ud.
Hvordan ødelagde harpen det så?
Hun gjorde slet ingenting. Jeg kom igennem hele monologen.
Hun blev vist tilmed rørt af min præstation.
Jeg skriver allerede en fantastisk anmeldelse.
Hvordan gør hun det, Ernie? Hun ser 20 år yngre ud.
Jeg har tændt projektørerne. Det er nok derfor.
Nej, det er sgu hendes skuespil.
Jeg hader den skide film!
Men hvis den bliver en succes, kan jeg tjene godt.
Okay. Det er godt.
- Jeg kom lige forbi. - Hvor hyggeligt.
Tak.
Det siges, at Crawfords præstation er den bedste.
- Nå, hvem siger det? - Det siger rygterne.
Og nu viderebringer du dem flittigt. Men bien dør, når den har stukket.
Ikke bidronningen.
Kom nu, Bette...
Alle de latterlige pressemeddelelser om, hvor godt I enes. Pladder!
Jeg ved alt om, hvad du har gjort mod Crawford på det sidste.
Du sparkede hende i hovedet!
Det får man ikke en Oscar for.
Uanset hvad vi synes om Crawford, så er hun en institution.
Eller burde være indlagt på en, hvis hun tror, at du er hendes ven.
Bette... Jeg tilbyder dig en mulighed.
Fortæl din side af sagen, så fremstår du ikke som skurken.
- Det får jeg priser for. - På film. Det her er virkeligheden.
Virkeligheden? Nej, det er Hollywood, Hedda.
Alt er bluff, fra haverne i ørkenen til din påtagede bekymring.
Jeg er skam bekymret.
Jeg ville gerne skrive, at to af Hollywoods kæmper kan enes -
- som et forbillede for alle kvinder. Men jeg siger bare sandheden.
Jeg må også rapportere de ubehagelige kendsgerninger.
Du har kredset omkring det her projekt som en grib.
Det er kvinder som dig, der nærer hadet -
- og gør svært for os andre, der rent faktisk sætter noget på spil.
En sandsigerske!
Ja, og sandheden er, at det siges, at din datter er elendig.
- Hun ødelægger hele filmen. - Ud med dig!
Og du vover at skrive om B.D!
- Jeg skriver, hvad jeg vil. - Ikke om mit barn.
Og hun ødelægger ikke filmen. Hendes rolle er ikke vigtig nok.
Fandens også!
Jeg kender dig.
Jeg har set dig på "Hawaiian Eye". Du er Charles Laughton.
Jeg vil være skuespiller. Derfor kom jeg hertil fra Nebraska.
Tror du, at jeg kan blive filmstjerne?
Du har et stort potentiale.
Det er en misforståelse. Jeg ledte efter en benzinstation.
Hvad?
Sådan ligger landet. Han kan komme ud, når han har været for en dommer.
Han skal ikke for nogen dommer. Han har ikke gjort noget.
Min ven er skuespiller og lavede research til en film.
Kan De bevise det?
Hvad tror De selv?
Jeg kan ikke takke dig nok. Jeg kunne ikke ringe til min mor.
Jeg bruger gerne min opsparing på en ven, men vær mere forsigtig!
Det kan ødelægge din karriere.
Jeg hader hemmeligheder og løgne.
Løgne er vores levebrød.
Det skal finpudses, men du presser mig med den korte redigeringstid.
Ved du, hvad pres er? Jeg har bestilt 400 biografer.
400! Og du giver mig det her?
Hold nu op! Filmen er først rædselsfuld til sidst.
Og det er det eneste, folk husker.
Hvis slutningen ikke virker, så har man ingen film.
- Du vil ændre slutningen. - Nej, for fanden!
Jeg vil have den slutning, vi aftalte. Crawford dør på stranden.
Men hver gang du filmer hende, ser hun ud til at blive raskere.
Det er som en omvendt "Kameliadame"!
- Okay. Vi tager det om. - Det er I kraftedeme nødt til.
Men jeg kan ikke tage hele holdet med på stranden.
Så bring stranden ind på scenen.
- Okay. - Okay.
- Hvor meget vil du bruge på det? - Intet. Det går fra din andel.
Nu skal jeg se "My Fair Lady". Det skal være klart, når jeg kommer hjem.
Hold op med at se så bedrøvet ud. Det er ikke "Casablanca".
Det er en B-film og vil altid være en B-film.
- Hvad med det her? - Smid det i kassen.
Engang slap jeg for den slags, fordi jeg havde et nyt projekt.
Nu ved jeg ikke engang, om der bliver flere projekter.
B.D?
Undskyld, at jeg ikke var bedre. Jeg ville gøre det så godt.
Du gjorde det også godt, skat.
Det var din allerførste film! Du så meget smuk ud -
- og du talte tydeligt.
Du så i den rigtige retning og kiggede slet ikke ind i kameraet.
Du får det til at se så let ud. Bare jeg nu ikke har ødelagt alt.
Hvis Crawford ikke kunne ødelægge filmen, så kan ingen.
Bemærk min forventede indtægt. Min nye film kommer snart ud.
De er en velbeslået kvinde. Det er ikke det, der er problemet.
Det burde slet ikke være nogen problemer.
Jeg vil så gerne tilbyde et barn et kærligt hjem.
Det er ikke 1940 længere.
Det burde ikke være noget problem for en alenemor at adoptere.
Deres civilstand er ikke ideel, men det er ikke derfor, vi afviser Dem.
Afviser De mig? Hvorfor?
Netop fordi det ikke længere er 1940. De er simpelthen for gammel.
Margot? Skat, det er mor.
- Mor? - Ja, min ven. Hvordan går det?
Miss Ashland siger, at du har malet smukke billeder.
Hvor er du henne, mor?
Mor har arbejdet i Californien, og hun savner dig virkelig.
Men jeg kommer snart hjem.
Så kommer jeg på besøg og bliver rigtig længe.
Vi kan bade, hvis det ikke er for koldt. Vil du gerne det, skat?
Margot?
Jeg beklager, miss Davis. Hun blev vist distraheret.
Jeg forstår.
Jane, jeg... jeg er døende. Tiden er ved at løbe ud.
Du er nødt til at høre på mig.
Du har spildt hele dit liv i den tro, at du handicappede mig.
Hold nu op!
Det var ikke dig, Jane.
Jeg gjorde det selv. Forstår du?
Jeg forkrøblede mig selv.
Det var ikke dig, der kørte den aften.
Du var for beruset. Jeg ville ikke lade dig ikke køre.
Jeg bad dig åbne porten. Jeg så dig stige ud af bilen.
Du havde været så ondskabsfuld mod mig ved festen.
Du efterlignede mig og fik folk til at grine ad mig.
Jeg så dig stige ud af bilen.
Jeg ville køre dig over. Knuse dig.
Men du så bilen nærme sig.
Jeg kørte ind i porten.
Jeg... brækkede rygsøjlen.
Så du mener...
Så kunne vi altså have været venner i al den tid.
Cut! Den tager vi. Meget flot.
Mine damer og herrer, optagelserne er vi færdige!
Tekster: Neel Rocco www.sdimedia.com